Keturi kazino aukštai.
Daugiau nei 100 000 kvadratinių pėdų žaidimo ploto elitui.
- Ji bus tikras grožis. - Ji bus iš plieno.
Taip, pavadinsime ją "Raudonąja karaliene".
Didysis kazino. Tai bus tobula.
Vikipedijoje rašoma, kad mirtis
yra visiškas biologinių funkcijų, kurios palaiko
gyvus organizmus, nustojimas veikti.
ANTRADIENIS
Tiesa, ten nesakoma, kaip su ja susitaikyti.
Turi susitaikyti, Greise.
Tik taip galima atsisveikinti.
Kai netekome Samsono,
Greisė ir aš buvome liūdnesni nei kada nors anksčiau.
Viso, Samsonai.
Mano mama sako, kad gyvenimą keičiantys įvykiai,
nesvarbu dideli ar maži,
nutinka po tris.
Turiu grįžti prie darbo, gerai?
- Eime. - Palauk. Tu pasirašei?
O, ne.
Samsonas buvo pirmasis įvykis.
O tuomet atvyko jis.
Pažiūrėkit! Žirgas?
Trečiasis įvykis nutiks po keturių dienų
ir parodys mums, kad gyvenimas išties sukasi ratu.
Stok, stok.
Galiu jums padėti?
Taip, ar tai Hendersonų namas?
Taip.
Aš jūsų dėdė Skotas.
Jūsų tėčio brolis.
Jis niekada manęs neminėjo?
Tu turbūt Todas.
Ne, Čarlzas.
O velnias.
Karolina.
Mano vardas yra Greisė Ana, man 6-eri metai ir devyni mėnesiai.
Ką gi, Greise Ana, o man 31-eri.
Atleiskite, sere, bet pono Hendersono dabar čia nėra.
- Ir kur jis iškeliavo? - Darbo reikalais į kitą miestą.
Galiu paglostyti jūsų žirgą?
Aišku, gali.
Mano žirgo vardas yra Briedis.
Briedeli.
Štai, gali jį paglostyti.
Čia jis taip sveikinasi.
Jis toks mielas.
- Aha, jis geras. - Man patinka.
Man irgi.
Kodėl jūs jodinėjate žirgu?
Na, Čarlzai, mane pagavo išgėrusį prie vairo
ir atėmė vairuotojo pažymėjimą.
Argi tai ne kiaulystė?
O kas čia nutiko?
Samsonas iškeliavo anapilin.
O, užjaučiu.
Išties bjauru. Kaip tai nutiko?
Aš kaip tik atlieku tyrimą. Tai gali būti ir nusikaltimas.
- Tai yra žmogžudystė? - Neatmestina.
Samsonas turėjo daug priešų?
Kol kas neatmečiau nė vieno,
bet yra asmuo, į kurį dabar sutelkiau visą dėmesį.
O, ir kas jis?
Jei būčiau norėjusi gvazdikų, tai ir būčiau jų užsisakiusi, tiesa?
Prašiau rožių.
Aš jų prašiau. Aš tikrai jų prašiau.
Mama nekenčia varlių.
Tu pasakei varlė? Palauk, Samsonas buvo varlė?
Jis buvo Rytų ugniapilvė varlė.
Draugužiai, aš velniškai dievinu varles.
Ššš.
Jis buvo mielas varliukas, bet jam taip ir neteko pabūti princu.
Bent jau turėjau galimybę jį pažinoti.
Manau, tai pati gražiausia panegirika, kokią tik girdėjau.
Būčiau laimingas, jei ir man tokią pasakytų.
- Kas yra panegirika? - Tai, ką tu sakai per laidotuves.
- Taip, tavo psalmė. - Tavo psalmė?
Tarsi tavo grynoji vertė.
Viso tavo gyvenimo suma trijose eilutėse.
Gerai, draugužiai, jau gana tų nesąmonių.
O kas tai per velnias?
Atleiskite, kas jūs toks?
Dabar žiūrėkite.
Labas, sesute. Kaip reikaliukai?
Dailus namukas.
Kodėl tu čia? Tau reikia pinigų?
Mama pranešė, kad jums reikia pagalbos. Tad štai aš čia.
Tavo motina? Kada?
Prieš porą dienų.
Prieš porą dienų? Kur?
Kavinėje.
- Nana? - Aha, Nana.
Tiesa, aš kreipiuosi į ją, mama, bet...
- Skotai, ar tau viskas gerai? - Nana jau mirusi.
Taip, aš žinau. Štai kodėl tai buvo taip beprotiška.
Sėdžiu aš prieš porą dienų pas Džeiką, geriu kavą, rūkau,
kai nežinia iš kur atsiranda mama ir prisėda šalia. Prisiekiu Dievu.
Aš tą rytą šiek tiek užrūkiau, taigi, galvojau, kad kiek skrajoju,
bet svaigulys išsisklaidė, o ji vis tiek liko.
Ji man papasakojo nemažai visko.
Tad vienas dalykas vedė prie kito, ir štai aš čia.
Kodėl mes tavęs niekada nematėme?
- Aš buvau... - Jis keliavo.
Keliavai? Kur? Hondūre?
Aš taip ir nenukakau iki Hondūro.
Teisybė reikalauja viskio.
Velnias.
Čarlzai, per paskutinius 8-erius metus nemažai laiko praleidau ligoninėse.
- Jūs daktaras? - Ačiū, Čarlzai.
Ne.
Ar jūs sergate?
Galima ir taip pasakyti.
Sėklidžių vėžys?
Nuo to kentėjo ir Lancas Armstrongas.
Tau patinka Lancas Armstrongas?
Ne.
Kas ne? Ne sėklidžių vėžiui ar ne Lancui Armstrongui?
- Abiem. - Tai ko buvai ligoninėje?
Jūsų dėdė yra...
Buvo... kiek pamišęs ir šioks toks narkomanas.
- Greise. - O ką? Viskas gerai. Tai juk juokinga.
O kam pamišėlis neatrodo juokingas?
Esmė ta, jog dabar man geriau.
Tai todėl tu prieš porą dienų gėrei kavą su savo mirusia motina?
Tai, vadinasi, tu paskutinius 8-erius metus
pragulėjai psichiatrinėje ligoninėje?
Kiek pagulėdavau ir vėl išeidavau. Taip pat praleidau nemažai laiko
reabilitacijos įstaigoje dėl narkotikų ir alkoholio priklausomybės.
Nebuvo labai smagu.
Žinot, vaikai, gal eikit viršun, prašau.
- Luiza! - Ką?
Prašau, nuveskite vaikus į viršų.
Luiza, gal galėsiu persirengti bitute?
Namuose, kai mama šalia, kalbėkite angliškai, prašau.
Kodėl tu čia?
Velniai mane griebtų. O kodėl tu čia?
Mes persikraustėme čia, kad būtume arčiau tavo tėčio, kai mirė mama.
Jam yra... Alzheimeris, kaip jis sako.
Ei, ei, iš kur tu tai žinai?
Mama sakė.
Namuose nerūkoma.
Najau.
Žinai, Kete, niekada nebūčiau pagalvojęs, kad gyventum tokiame name.
Laikai keičiasi. Žmonės keičiasi.
Ar girdėjai mane? Namuose nerūkoma.
Gerai jau.
Žinai, ką? Mama teisi.
Dėl to, kad privalėjai pasirodyti jos laidotuvėse?
- Ne, dėl Čarlzo. - Tikrai? Ir ką ji sakė?
- Ar jis gėjus? - Ką?
Nežinau, kodėl mama pavadino jį gėjumi, bet jis šiek tiek keistokas.
Tai vikodinas. Gal nori?
Ne, aš nenoriu vikodino.
Daktaras liepė.
O kur Vilis?
Jis trinkteltų tau, jei išgirstų, kad taip jį vadini.
Šrivporte, man regis, iki ketvirtadienio.
- Šiandien sekmadienis? - Šiandien antradienis.
Vadinasi, kažkur pamečiau porą dienelių.
Kaip suprantu, tau nereikia eiti į jokį darbą?
O koks tavo darbas?
Aišku.
Aš tikrai noriu pamatyti brolį,
tad galvoju čia pabūti, kol jis grįš.
Smagu tave matyti, Kete.
Vis dar atrodai labai neblogai.
"Namai"
Tu ten šiandien pranokai pats save.
Publikos numylėtinis veda seminarą.
Viskas gerai?
Taip.
Dabar tereikia įtikinti brokerį duoti mums dar keletą dienų.
Ir viskas pavyks.
Taip. Bet aš ne apie tai kalbu.
Tai kas tau yra?
Aš...
Kai grįšiu į Dalasą, išsiskirsiu su žmona.
Labas, kas vyksta?
Ei, Čarlzai, tas "Xbox" ten veikia?
Aš jau perėjau visus žaidimus.
Rimtai?
O ką dabar darai?
Rengiu pamokai pranešimą žodžiu.
Štai ką tau pasakysiu.
Tu dabar paskaityk, o po vakarienės
sužaisim žaidimą. Sutarėm?
Po velnių.
Kodėl tu ją taip vadini?
Kodėl taip vadinu ką?
Mamytę "seserimi."
Nežinau. Turbūt sugalvojau taip, kai ji ištekėjo už tavo tėvelio.
Faktiškai Ketrina nėra tavo sesuo.
- Ji tavo brolienė. - Hm.
O kodėl ji tavęs nemėgsta?
Tu manai, kad ji manęs nemėgsta?
Ji gana nemaloni su tavimi.
Taip, tai dėl mūsų praeities.
Lažinuosi, jūs, vaikai, nežinojote, kad jūsų mamytė ir aš mokykloje buvome saldi porelė.
Ar jūs su mamyte bučiavotės?
Aišku, bučiavomės. Mes buvome meilužiai ir viską darėme. Aš...
Tai dėl to tau ir reikėjo reabilitacijos?
Greičiausiai.
Taip?
- Vakarienė beveik paruošta. - Puiku, drauguži.
- Galėsi sėdėti šalia manęs. - Nuostabu.
Palauksim jo dar penkias minutes.
Vaikai, nenoriu, kad per daug prisirištumėte prie savo dėdės.
Jis turi daug problemų.
- Galbūt mes galėtume jam padėti. - Man jis atrodo juokingas.
O kur jis gyvena?
Nežinau.
Ar jis vedęs?
Abejoju.
- Ar jis turi vaikų? - O Dieve, tikiuosi, kad ne.
- O kur jis dirba? - Esu tikra, kad niekur.
Tai iš kur jis gauna pinigų?
Matyt, dėl to jis ir atvyko čia.
O kodėl jis turi žirgą?
O kodėl jūs buvote meilužiai?
Valgykite.
Dėde Skotai?
Velniškai išbadėjau.
Iš kur gavai žirgą?
Vienas vaikinas iš Memfio buvo man skolingas pinigų. Vietoj jų paėmiau žirgą.
Šauniai viskas išėjo, mat porą kartų buvau pagautas neblaivus prie vairo
ir dabar negaliu naudoti nieko, kam reikia raktelio.
Gerai, kad mes rakiname duris.
- Kur visi? - Lovose.
Šią lėkštę Čarlzas paliko tau,
jis netgi atsisakė valgyti vakarienę, nes laukė, kol pasirodys jo dėdė Skotas.
Šūdas.
Įlipau į prakeiktą vonią, o toliau, žinai...
Manau, tau laikas išvykti.
Aš praleidau vakarienę.
Baisus čia daiktas. Tiesą sakant, aš nežinojau, kad čia yra taisyklių.
O, čia yra taisyklių.
Gali pasirodyti ketvirtadienį, kai sugrįš Viljamas.
Aš juk atsiprašiau. Taip daugiau nenutiks.
Ne manęs turėtum atsiprašinėti.
Aš tuo abejoju. Esu tikras, įsiskolinau tau bent porą atsiprašymų dėl ko nors.
Nematėme ir negirdėjome tavęs nuo tada, kai surengei tą sceną per vestuves.
Dabar pasirodai, išvadini mane bloga motina,
mano sūnų - homoseksualu arba mažų mažiausiai keistu,
o tavo arklys naikina mano sušiktas gėles.
Minutėlę.
Pirmiausia, aš tavęs nevadinau bloga motina.
Ir atleisk man dėl vestuvių.
Turbūt nereikėjo ten eiti,
bet turbūt ir jums nereikėjo manęs kviesti.
Tu buvai pirmasis pabrolys.
Tikrai?
Gal prarūkei šią istorijos dalį?
- Tu mane palikai. - Aš palikau Teksasą, o ne tave.
Tai tu nusprendei pasilikti.
Aš atsiunčiau tau bilietą.
Tu įskaudinai visus, kuriems tik kada nors rūpėjai,
ir aš neleisiu tau padaryti to paties su mano vaikais.
Aš susitaikysiu su Čarlzu. Pažadu tau.
Skotai?
Mama?
- Nueik pasimatyti su tėvu. - Tu tikrai manai, kad tai gera idėja?
Tu pažadėjai.
TREČIADIENIS
Oho ho ir buteliukas romo, oho ho ir buteliukas romo...
Labas rytas, labas rytas.
Greise, tyliau. Mama kalbasi telefonu.
Ačiū jums už dosnią auką...
- Labas rytas, dėde Skotai. - Jo.
Tu... praleidai... spagečius.
Aš užmigau vonioje.
Tai pavojinga. Vonioje aš visada užsimaunu plūdurus.
- Labas rytas, sesute. - Labas, broliuk.
Kas gero, Čarli?
Vyruti, vakar nušuoliavau 400 mylių ant žirgo.
Buvau mirtinai nusivaręs. Atleisk.
Aš tikrai labai laukiau mūsų pirmojo bendro šeimos valgio ir paskui žaidimų.
Jis užmigo vonioje.
Taip.
Man regis, jau laikas į mokyklą.
Tu pasirengusi, Luiza?
Labai šaunu. Tiesiog ignoruok mane, po velnių.
Vaikai!
- Luiza! - Jie jau išvažiavo.
O.
Gerai, taip, aš vėluoju, tad...
Luiza tuoj grįš. Tiesiog nieko neliesk.
Ei, o ką pasakė Vilis?
Namuose nerūkyti, įskaitant marihuaną, jokio vikodino, jokio...
Jokių narkotikų mano namuose.
Taip, ponia.
Padėkite stalo centre, prašau.
O mėšlas!
Ką tu darai?
Kokia tavo mėgstamiausia spalva?
Kad aš neturiu tokios.
Aišku, o greipfrutų sultis mėgsti?
Aha.
Aš tikrai susimoviau su Čarlzu, tiesa?
Kaip manai, jis man atleis?
- Jau laikas. - Gerai.
Ponai, malonu susitikti.
Aš esu pagrindinė privataus asmens, kontroliuojančio valdų
pakrantėje nuomą, advokatė.
Dana!
- Bili? - Aha.
- Labas. - Kaip tau sekasi?
Šauniai. Malonu tave matyti.
Tave taip pat. Aš nežinojau, kad ir tu dirbi su šiuo projektu.
Aš irgi.
Ačiū, panele Irling.
Tai buvo išties geras pranešimas.
Toliau ponaitis Hendersonas papasakos apie actekus.
- Tu pasiruošęs? - Taip, sere.
Tuomet pasiklausykime.
Tyliau, žmonės!
Pirmyn, Čarlzai.
Tie, kurie šiandien nespėjo pasisakyti,
pasirodys penktadienį. Tikiuosi, būsite pasiruošę.
Man patinka drugeliai, dar man patinka bitės
ir, žinoma, man patinka kačiukai.
Greise, palauk.
Man patinka jūrų kiaulytės, man patinka tigrai ir dar man patinka meškos.
Suveržti labiau?
Gal nereikia per daug.
Greise, tu jau esi tai dariusi. Tiesa?
Niekada. Netgi savo lėlėms.
Kokios šukuosenos tu nori?
Nori kasdienės? Ar nori kokios nors įmantrios?
O Dieve. Tie kvepalai tikrai... nekaip veikia mano akis.
Tai kas toliau?
Atleisk.
- Ar ten yra kraujo? - Ne, tu visiškai sveikas.
Parodysiu tau. Eime.
- Gerai. - Tik nesijuok.
Tai kaip aš atrodau?
Pasiruošęs mokyklai.
Neįtikėtina.
Nors, tiesą sakant, nesu nustebinta. Tokia ji yra.
Nuo tada, kai Džošas gavo palikimą, ji yra kitas žmogus.
Sveikos visos. O, Ketrina, koks puikus renginys.
Aš užsisakiau bilietus liepos 4-ajai. Be galo laukiu.
Išsinuomojau patį gražiausią namą pajūryje.
Padarysiu siurprizą Viljamui ir vaikams.
- Šiaip jau visos galėtumėte ateiti ir pamatyti. - Tai skamba nuostabiai.
- Netrukus pasimatysime. - Iki.
Kas vyksta? Sju sakė, kad Elena sakė, kad Endžė sakė,
jog ryte iš tavo namo išėjo kažkoks vyras
ir paprašė jos sūnaus cigaretės.
Tu turi romaną?
Nieko tokio, jei taip, bet kodėl mes sužinome paskutinės?
Ne, ne, tai Viljamo brolis.
Tu turi romaną su Skotu?
Ne, jis atvažiavo pas Viljamą.
Bet Viljamas niekada...
Juk jo nėra namie.
Nieko, jei prisėsiu?
- Ką tu čia darai? - Tiesiog šiaip užsukau.
Tu pridarysi man nemalonumų.
Gerai. Ką gi,
o kaip, jeigu pasislėpčiau?
O kas ten?
Amanda Haid. O ką?
Man atrodo, tu jai patinki.
Bet klausimas, ar tau ji patinka?
Ei, visiškai nieko tokio, jei tau ji nepatinka.
Man tai ji patinka, bet aš manau, kad tu svaičioji.
Ji manęs nekenčia. Jie visi iš manęs šaiposi.
Tai jau sušiktas reikalas.
Gerai, padarykim taip.
Aš nueisiu ir paprašysiu panelės Haid su tavimi pasisveikinti.
Ir tada mes būsime atsiskaitę. Sutarėm?
Ne, nedaryk to.
Tai bent puikios sultys.
Tokių laisvėje negausi.
Aš juokauju. Gali gauti sulčių laisvėje.
Nesakau, kad kada nors buvau nelaisvėje. Aš buvau kalėjime.
Tik nereikia baimintis, vyruti.
Aš tik... Aš tik pastačiau visus į vietą.
O šitas bus tau, brangioji.
Matai tą mažą mergaitę eilės gale
su rožiniu kaspinu?
Duok jai, ko tik panorės.
Pasakyk, kad tai nuo Čarlzo Hendersono, o grąžą pasilik.
- Štai. - Ir tu mano tėčio giminaitis?
Ačiū tau.
O, vargeli, čia ateina daktaras Karas.
Jis nekenčia manęs.
- Kodėl? - Nes kartą iš jo pasišaipiau.
Sveiki, kaip reikalai?
Kuo jūs vardu?
Skotas Hendersonas.
Čarlzai, ar tu pažįsti šitą žmogų?
Jis mano dėdė.
O jūs, gražiosios ponios, esate..?
Panelė Kerol. Malonu susipažinti. O tai panelė Dugan.
Tuomet prisėskite!
Gal sulčių?
Atleiskite, bet jums reikia turėti lankytojo kortelę,
jei norite pietauti su moksleiviais.
- Aš ją turiu. - Ir kurgi ji?
Pamečiau.
Ir kurgi pametėte?
Nežinau.
Jei žinočiau, dabar ji nesivadintų pamesta.
Kas jus užregistravo?
Gerai, bose, pagavot mane. Aš neužsiregistravau.
Tiesiog užsukau užkąsti su savo sūnėnu. Juk nieko čia baisaus.
O jūs visi galite prisėsti prie mūsų.
Po šimts, šitų sulčių užteks net ne vienai sušiktai dienai.
Jūs negalite keiktis kalbėdami su pedagogu, o ypač girdint moksleiviui.
Aš ir nesikeikiau. O ką tokio pasakiau?
Jūs pats žinote, sere.
Gerai, to jau gana. Jūs abu, eime dabar pat!
Minutėlę, minutėlę.
Jūs turite problemų su manimi, o ne juo.
Aš išeinu.
Gerai.
Panele Dugan ir panele Kerol.
Iki, Čarlzai.
Ačiū, Čarlzai.
Aš pasiūliau jam "Cohiba", o jis man sako:
"Sūneli, aš nerūkysiu cigaro, jei jis mažesnis už mano penį."
Išgersiu už tai.
Tikrai.
Taip ir neturėjau progos pasikalbėti su tavimi apie Karltono sandėrį.
Jį surengei tiesiog nepriekaištingai.
Pateikei pasiūlymą prieš Dou
- penkis savaitgalius iš eilės. - Taip.
Nemaniau, kad kas nors tai pastebėjo.
- Aš tai jau spėjau panaudoti du kartus. - Nejuokauji? Oho.
- Jūs kartu dirbote Dalase? - Taip.
Ačiū, kad pamėtėjai, drauguži.
- Neprieštarauji padaryti dar vieną stotelę? - Gerai, kodėl gi ne.
- Tu pažįsti mano senį? - Taip.
- Tu gal imigrantas? - Taip.
Gerai.
Štai ten, kairėje.
Labas...
Kas tu toks?
Tėti, aš Skotas.
Dabar paklausykite, pone.
Nežinau, ko jūs ieškote,
bet galiu užtikrinti, kad ne manęs.
Kartais aš mėgstu pakalbėti su nepažįstamais.
O kartais ne.
Aš žinau, kad tu vaidini tą savo ligą.
Turite palikti mano valdas.
Mama sakė, jog nori, kad mes pasikalbėtume, taigi...
O žinai ką? Tu vis dar toks pats sušiktas asilas.
Aš pabandžiau.
Ei, aš tau nekartosiu.
- Tu gal juokauji? - Pone Hendersonai.
- Aš išeinu, išeinu. - Dink.
- Nusiraminkite. - Kodėl tie žmonės visada vaikšto apie mano namus?
Eikite į vidų. Eikite.
Padėjau jums didelį dubenį čilio. Nenorite paragauti?
Labas, dėde Skotai. Dėde Skotai.
Luiza ir aš šįvakar kepsime baklažanus.
Nori padėti?
Nesijaučiu itin gerai, gražuolyte.
Ponia Henderson, skambina ponas Diuitas, Čarlzo direktorius.
Panašu, kad šiandien turėjome incidentą.
Į valgyklą įsibrovė žmogus, kuris tvirtino, jog yra Čarlzo dėdė,
aprėkė mokytoją keiksmažodžiais,
kabinėjosi prie vienos iš mūsų darbuotojų, rūkė cigaretes.
Ir tai dar toli gražu ne viskas.
Mėšlas.
Įeikite.
Amanda padėkojo man už sultis. Tai buvo nerealu.
Aha, ko gero.
- Klausyk, draugeli, aš kiek pavargau. - Penktadienį turiu pateikti
pranešimą žodžiu apie actekus girdint visai mokyklai.
Šaunu.
Tai kokios bėdos?
Jei gausiu blogą pažymį, tai sugadins mano vidurkį.
Tokiems mažiems jau rašo pažymius?
Ketvirtoje klasėje rašo.
Maniau, kad tau šešeri.
Man aštuoneri.
Aš peršokau antrą klasę ir noriu būti pirmūnas.
Vyruti, gyvenime yra daugybė svarbesnių dalykų nei dešimtukai.
Gerai, tai kokios bėdos? Tu juk protingas vaikis, žinai?
Aš nesu didelis žodinių pranešimų specialistas.
Tau turėtų būti lengva kalbėti prieš publiką.
Kodėl?
Nes tavęs nebaugina visoks šūdas.
Kodėl tu manai, kad manęs nebaugina?
Vaikine, tik pažiūrėk į save. Marškinėliai, kaklaraištis, prakeiktas portfelis.
Visi šie daiktai yra niekas kitas, kaip visiems rodomas vidurinis pirštas.
- Tikrai? - Tai aišku.
Na gerai.
Norint kalbėti viešai reikia padaryti štai kaip.
Tarp publikos susirandi veidą to žmogaus, kuriuo pasitiki, aišku?
Tu sutelki visą savo dėmesį į tą veidą, susikoncentruoji į jį.
Atsiriboji nuo viso kito.
Kai tik jausiesi ramus su tuo žmogumi, pridėk dar vieną, tada dar -
ir taip vieną po kito.
Net nepastebėsi, kaip viskas pavyks.
Dėde Skotai, ar tu ateisi į susirinkimą?
Nemanau, kad tai pati geriausia idėja.
Prašau, tik šį vienintelį kartą.
Aš netgi parūpinsiu tau lankytojo kortelę.
Velnias, man sunku kam nors įsipareigoti.
Na gerai.
Aš ten būsiu.
Ketrina davė suprasti, jog esi nepatikimas.
Taigi, turi pažadėti.
Aš pažadu.
Kas per diena. Negaliu patikėti, kad dar nebaigėme šio reikalo.
O, mes jau labai arti.
Po to trauksi namo?
Norėčiau. Pirmadienį į Niujorką.
Šeštadienį į Niudžersį, o ketvirtadienį namo į Čikagą.
Gana įtempta darbotvarkė.
Oho.
Nori išgerti taurelę?
Aišku, skamba neblogai.
Gerai, vadinasi, tu vedi Keitę Kiurik.
Taip. Aš Bilas Kiurikas. Kaip laikotės?
Čia jau ir taip aišku. Tai Elena ar Marta?
Palauk. Jeigu eini su Elena,
tau atiteks nedidelė porcija?
Ne, tik Elena.
O kaip dėl Martos? Ar tai vienos nakties reikalas ar ilgalaikis romanas?
- Trys kartai per savaitę. - Gerai.
Aš renkuosi Eleną. Galutinis sprendimas.
Vadinasi, tu nužudysi Martą Stiuart.
Taip išeina, nors ir nenoriu,
nes ji iš visų tų moterų turi geriausią skonį.
- Tai lyg nužudyti Kalėdas. - Taip.
Tu įsivaizduoji, kokias Kalėdas turėtum su Marta Stiuart?
- Gražias. - O Dieve.
Man atrodo, tai būtų lyg sėdėti šiaurės ašigalyje.
Gerai, tavo eilė žaisti. Permiegosiu, vesiu arba nužudysiu.
Tu turi Robą Blagojevičių,
susikompromitavusį Ilinojaus gubernatorių.
Dar yra Entonis Vyneris, susikompromitavęs Kongreso narys.
Ir, tarkim, Spicerį.
Mažasis Eliotas Spiceris, susikompromitavęs gubernatorius.
Trys vaikinai ant virvės. Ką tu darysi?
Tu šiandien buvai pas Čarlzą mokykloje?
Kai kas praleido vakarienę.
- Tai buvai? - O ką tu girdėjai?
Kad tu įsibrovei į mokyklą
ir pradėjai peštis su vienu iš mokytojų.
Tai juokinga. Nieko panašaus ten nebuvo...
Man neįdomi tavo versija.
- Palikau tave vieną vos pusei dienos. - Šiaip jau visai dienai.
Kurio žodžio tu nesupranti iš "čia egzistuoja taisyklės"?
Pavyzdžiui, tokia, kuri draudžia nusiritusiems baltaodžiams dėdulėms
bastytis po mokyklos teritoriją,
keiktis valgykloje ir žeminti mane!
Oho.
Žinai? Dabar elgiesi kaip tikra bjaurybė.
- Dana Spenser. Ne, ne.
Tu flirtuoji su mūsų sandėriu.
Aš neflirtuoju.
Tiesiog Dana yra mano senų laikų kolegė, tik tiek.
O kas dedasi tarp jūsų su Ketrina?
Jau kurį laiką santykiai nebuvo labai geri.
Ką gi.
O ką sako Ketrina?
Aš net... Man atrodo, ji net nežino.
Žinai, ji buvo pirmoji mano brolio mergina?
Taip mes ir susipažinome.
Taip. Mano brolis...
Jis ir tėtis smarkiai susipyko.
Brolis paliko miestą. Tiesiog ėmė ir dingo. Taip ir nebegrįžo.
Ji buvo labai prislėgta, žinai?
Ir tai tiesiog nutiko.
O netrukus paaiškėjo, kad ji jau laukiasi.
Mes susituokėme.
Supranti.
Ji pati dar buvo vaikas.
Priverstinės vestuvės.
Ne, ne, visai ne. Tai buvo tikras reikalas.
Ji... Taip.
Ji buvo tai, ko aš iš tikrųjų norėjau.
Bet aš nesuprantu, kas dabar nutiko.
Praleidau didžiąją metų dalį, kad tai suprasčiau.
Aš tiesiog...
Mes tiesiog nustojome būti mes.
"Sandėris nebus baigtas iki penktadienio."
Tai Viljamas. Dabar negaliu atsiliepti.
Prašau palikite žinutę ir aš jums perskambinsiu.
Ačiū.
Pirmyn.
Buvo beveik idealu,
bet paskui ėmei ir pradėjei kosėti kaip boba.
- Praėjo jau dešimt metų. - Velnias.
Pameni, kaip turėdavau tau įpūsti dūmą burna burnon,
nes sakydavai, jog "suktinės degina gerklę"?
- Jos tikrai degina gerklę. - Baik jau.
Tu net nuo "Camel" nusilauždavai filtrus.
Man atrodo, tu tik taip sakei,
kad būtum arčiau ir galėtum mane pabučiuoti.
Na taip, žinoma.
Šiandien mačiau tėtį.
Ir?
Jis norėjo šauti man į veidą.
Jis tikrai serga.
Tai kaip jautiesi būdama motina?
Neįtikėtina, kaip greitai aš dingau, kai gimė Greisė.
Su pirmuoju vaiku dar lengva.
Antrasis viską pakeičia.
Kodėl tu klausi?
Nežinau.
Man atrodo, galėčiau būti geras tėvas.
Tikrai. Žinai, man patinka tavo maži žmogiukai.
Matai tą vandenį?
Mes tikriname rūgštingumą. Jis idealus.
O aš net neplaukioju.
Dieve, šita žolė tokia...
Oho.
Buvau pamiršusi, kaip smarkiai po to norisi...
Dulkintis?
Aš ruošiausi sakyti šokti, iškrypėli tu.
Tik nereikia man to šokių vakaro mėšlo.
Mes apsirūkydavome
ir darydavome tai ištisai.
Įpūsti žolės?
Negi manei, kad pasirodysi kaip niekur nieko
ir viskas bus kaip mokykloje?
Kad aš ir vėl įsimylėsiu tave?
Ne.
Aš čia, nes norėjau tau pasakyti, kad priėmei teisingą sprendimą.
Kas nutiko su tavo tėvu šįvakar?
Jis norėjo šauti man į veidą iš savo vamzdžio.
- Tas daiktas nebuvo užtaisytas. - Kurgi ne.
Jis tiesiog išsigando.
Jis elgėsi taip, lyg manęs nepažinotų.
Aš nežinau, mama.
Tai yra...
- Tai man per sudėtingas šūdas. - Aš žinau.
Pažiūrėk į mane. Aš myliu tave.
Myliu, myliu tave.
KETVIRTADIENIS
Labas rytas.
Važiuoju į fermerių turgų. Gal kam ko reikia?
Važiuojate į fermerių turgų?
Mamyte, ar galiu ir aš kartu vykti į fermą?
Ne, važiuoju pirkti maisto produktų.
Aišku, kad gali vykti su manimi. Po to nuvešiu į mokyklą.
Čarlzai, ko norėtum tu?
Granatų sulčių.
Labas, Karlosai.
Gali padarysi man dar vieną paslaugą?
Ką?
Reikia tavo pagalbos.
O, taip, taip, kodėl gi ne.
Puiku, lekiam.
Tuoj grįšiu.
Būkite atsargus su seniu.
Po velnių, aš tau iškart sakau,
daugiau su tuo nesitaikstysiu.
- To daugiau nebus. - Kas vyksta?
Kiekvieną dieną turiu kentėti.
Kuo galiu padėti?
- Taip, aš Skotas, Džordžo sūnus. - Aš žinau, kas tu toks.
- Na, noriu su juo pasikalbėti. - O jis dabar ilsisi..
Aš ką tik jį mačiau terasoje su jumis.
Kiek sykių aš turiu kartoti, kad nesiartintum prie namo?
- Ei, ei viskas gerai. Jis net neužtaisytas. Aš viską suprantu, gerai?
Margareta, mano motina, tavo žmona, atsiuntė mane čia pasikalbėti.
O ji nebūtų to padariusi, jei tu nežinotum, kas aš toks.
Taigi, baik šitą mėšlą, tėtuši.
Mano Margareta tavęs čia nesiuntė.
Ne, siuntė. Vakar su ja kalbėjausi.
Ne, tai netiesa. Spėk, iš kur aš žinau?
Todėl, kad aš vakar pats kalbėjausi su Margareta.
Gerai, tuomet turėtum žinoti...
- O šūdas! - Geriau dink iš čia!
Ir nebandyk vėl sugrįžti. Girdi?
Stok, stok.
Velniai griebtų! Prakeikimas!
Man reikia išgerti.
Gerai, drauge.
Jūs pasirengę, bose?
O taip. Aš tam ir gimiau.
Pirmyn.
Prašau du stikliukus tekilos ir dvi "Coronas".
Mėgsti tekilą, tiesa?
Aišku, kad mėgsti.
- Kaip tau? - O taip, gražu.
Gražu.
Luiza!
Gal galite šituo užsiimti?
Man reikia pradėti marinatą.
Šįvakar kepsime lašišą.
"Sandėris sudarytas. Pavėlavau į lėktuvą. Grįšiu ryt."
Už gerą darbą.
Tau taip pat. Puiku darbas. Puikus darbas.
Taigi, kada paskutinį kartą žaidei kauliukais?
Tai gal ir pabandykime?
Ar žinai ką nors apie Alzheimerį?
Ką?
Ne, aš irgi nežinau.
Juk nebus nemalonumų.
Nebus.
Žinai, velniop viską, tiesa?
Taip, velniop viską.
Taip. Aš nesu jos nuosavybė.
Matai, tai visada buvo jos problema, žmogau.
Ji visada nori viską kontroliuoti.
O aš nesu kontroliuojamas.
Luiza, Viljamas skambino?
Ne.
Aš jam nepasakiau, kad čia yra Skotas,
tai jei paskambins, prašau neprasitark.
Gerai, senjora.
Iš pradžių bandžiau jam prisiskambinti,
vėliau pradėjau rašyti žinutę.
Paskui pagalvojau, kad jis pačiame reikalų sūkuryje, tad verčiau palauksiu.
Taip, senjora.
Tau jis patinka?
Senjoras pirmas ar senjoras antras?
Kas pirmas, o kas antras?
Viljamas. Ne, turiu galvoje, Skotas.
Taip, jis toks žavingas.
Tai tiesa.
Dabar bus mano eilė.
Žinai, tau nevertėtų rūkyti.
Ką gi, cigaretės mažiausia iš mano problemų.
Taip? O kokia didžiausia?
Mano liežuvis.
Ei. Maniau dabar bus tavo eilė.
Kiek metų jau esi ištekėjusi už Karloso?
- Penkiolika. - Penkiolika metų?
Ar kada nors galvojai, koks būtų tavo gyvenimas, jei nebūtum už jo ištekėjusi?
O, "aburrido".
Kaip ten jūs sakot? Nuobodu.
Koks tavo vardas?
Marija.
Ei, visi. Jei Marija dabar pataikys, už kitą gėrimų raundą moka baltaodis.
Galbūt jis tiesiog nemėgsta valgyti namuose.
- Siūlau lažybas. - Taip?
Jei laimiu.
- Kai laimiu. - Aha.
Parveši mane namo.
Ir...
Mes išeiname.
- Nagi. - Pirmyn.
Pas jį į kambarį. Pas jį į kambarį, pas jį į kambarį...
Pas mane? Nė už ką. Gerai jau, eime.
- Labanakt, mamyte. - Labanakt, mažute.
Galbūt jie išvažiavo paimti tėčio iš oro uosto.
Rytoj tavęs laukia svarbi diena.
Pasistenk išsimiegoti.
O Dieve, vyruti.
Tik pažiūrėkit į tą asilą.
Tu atrodai kaip iš reklamos, seni.
Ne. Nori, kad ateičiau? Nori, kad ateičiau?
Jei jau taip, aš ateinu.
Kas per velnias?
Ei!
Visi dingstate iš čia.
O, sesute. Ateik čia. Ateik čia.
Šitas vandenėlis idealus. Rūgštingumas velniškai subalansuotas.
Dinkit iš čia! Luiza!
Ketrina, jie juk nekalba angliškai. Jie nekalba.
Po velnių. Greičiau, greičiau.
Viskas bus gerai.
Vieną sekundėlę.
Luiza, ačiū.
Žinai, aš šįvakar gaminau maistą?
Aš to nedariau jau metų metais.
Vadinasi, aš gerai tave veikiu.
Ne, tu pats dabar paveiktas. Kaip visada.
Ir noriu, kad dingtum iš čia dar šiąnakt.
Man nusispjauti į tavo atsiprašymus. Esi savanaudis šūdžius.
Tiesiog pasirodai iš niekur,
prisisiurbi narkotikų bei alkoholio ir išdarinėji štai tokį mėšlą?
Ne, aš nesirengiu su tuo taikstytis.
Mes tiktai plaukiojome. Kas čia tokio?
Pažiūrėk į save!
Tu turėjai viską, o ėmei ir paleidai tai vėjais.
Tu galėjai turėti karjerą. Galėjai turėti šeimą. Galėjai turėti mane.
Ir vietoj viso to pavirtai tiesiog šūdo krūva!
Tavo gyvenimas,
arba tiksliau vaikų ignoravimas
ir seksas su mano broliu, yra...
Oi.
Ketrina, palauk.
Aš taip iš tikrųjų negalvoju.
Aš tik stengiuosi. Nagi.
Laisva šalis, nuostabu.
Jūs, žmonės, tikrai šaunūs.
Ei, kaip reikalai?
Aš tuoj grįšiu.
Ei, tai privatus vakarėlis. Elitinis vakarėlis. Einu ten.
Ką, nori sužaisti loteriją?
Gerai. Mes labai sėkmingai sudarėme didelį verslo sandėrį.
Kokio jis dydžio?
Žinai, jis buvo vertas...
- Kaip reikalai? Linksminiesi?
- Atleiskite, ką? - Linksminiesi?
- Sakau, linksminiesi? - O, taip.
Kaip sekasi? Aš Viljamas.
- O, Dana. - Labas.
Nemačiau tavęs nuo pat to pokylio.
Tai tu čia pradėjai visą šitą reikalą.
- Geras darbas, žmogau. - Ačiū.
Net nežinojau, kad turi taip daug draugų Šrivporte.
Aha, tiesą sakant, ir aš nežinojau.
Apsauga, atidarykite.
Tai Viljamas. Dabar negaliu atsiliepti,
prašau palikite žinutę ir aš jums perskambinsiu. Ačiū.
Labas, tai aš.
Dabar išties vėlu.
Tu turbūt jau seniai miegi.
Kur tavo kambarys?
Ateik čia.
Velnias.
Tuoj.
O velnias.
Einu paimsiu kitą.
Palauk.
Gerai, eik paimti kitą.
Kas per sušiktas raktas.
Labas vakaras.
Labas, tai aš.
Dabar išties vėlu.
Tu turbūt jau seniai miegi.
Tiesiog skambinu pasveikinti dėl sėkmingo sandėrio.
Negaliu sulaukti, kol viską papasakosi.
Tai turbūt tiek.
Pasiilgau tavęs.
PENKTADIENIS
Labas rytas, visi.
Kur dėdė Skotas? Jo nėra kambaryje.
Čarlzai, prisėsk.
O kur Briedis?
Tavo dėdė Skotas išvyko vidury nakties.
Jis grįš. Jis pažadėjo man šiandien padėti.
Jis išvyko. Aš... Aš nemanau, kad jis sugrįš.
Sugrįš. Tu juk to nežinai.
Galbūt.
Sugrįš! Pamatysi.
Aš jį užmušiu, prisiekiu Dievu.
Nori pasivažinėti?
Galėsi sėdėti priekyje.
Žinai, tavo dėdė Skotas yra tokio pat amžiaus kaip ir aš ar tėtis.
Bet jam reikia dar labai daug laiko, kad suaugtų, kaip ir jums, vaikai.
Nemanau, kad dėdė Skotas gali suaugti.
Galbūt tai mano kaltė, kad dėdė Skotas išvyko.
Aš jam dariau spaudimą.
Nė negalvok taip.
Tik neapgulkite jo per daug.
Dėde Skotai.
Ei, žmogau, prieik.
Gal gali kiek prižiūrėti mano žirgą?
Labas.
Nusprendžiau čia pasirodyti anksčiau ir įveikti visas kliūtis.
O tai tau.
Atleisk už praėjusią naktį.
Buvau tikras asilas.
Tu pasirengęs, dički? Taip?
Gerai, parodyk jiems.
Ei, Čarlzai, ateik trumpam.
Norėjau tau duoti štai ką. Kad neštų sėkmę.
Tai talismanas.
Vienas žvejys man jį davė.
Tai toks majų in ir jang daikčiukas.
Parodyk jiems, vyruti.
Paskutinis šiandien pasirodys Čarlzas Hendersonas.
Jis papasakos apie actekus.
Čarlzai?
Mes...
Mes visi žinome, kad actekai valdė
visą Mechiką,
kol jų 1533-iaisiais neužkariavo Kortezas.
Mechiko miestas dabar
stovi ant actekų sostinės Tenočtitlano griuvėsių.
O actekai buvo labai pažangi imperija,
300 metų karaliavusi
net platesnėje nei Jungtinės Valstijos šalyje,
kurios sostinė buvo dukart didesnė už Londoną.
Bet dauguma dabar nežino,
kodėl actekai sugebėjo valdyti taip daug žmonių.
Pasirodo, jie paimdavo į nelaisvę visus besipriešinančius
ir paaukodavo juos dievams.
Viskas vyko štai kaip: jie čiupdavo konkistadorą,
abi jo rankas ir kojas laikydavo po žynį,
kurie ištempdavo auką ant akmens.
Aukščiausiasis žynys paimdavo tokį labai aštrų akmenį
ir laikydavo jį virš galvos
prieš visą actekų tautą,
o tada smeigdavo jį tiesiai aukai į krūtinę.
O tuomet jis įkišdavo ranką į ispano krūtinę
ir išplėšdavo širdį.
Tuomet žynys iškeldavo vis dar
plakančią širdį prieš visą actekų naciją
ir surikdavo: "Tai dievams!"
Bet istorijos vadovėliuose apie tai nerašoma.
Vaikų to nemoko.
Tai reiškia, jog istorija kartais prisimenama
taip, kaip to norėjo suaugusieji.
O tiesa kartais būna tiesiog palaidojama praeityje.
Štai kur mano berniukas.
Prašau. Grąžą pasilikite.
Labai malonu. Ačiū.
- Labas, kaip reikalai, Luiza? - Sveiki, viskas gerai.
Kur Ketrina?
- Išėjo į Čarlzo susirinkimą. - Aišku.
- O kaip tu? - Man viskas gerai. Ačiū.
Puiku.
Kas per...
Ar tu...
Ar tu ką nors žinai apie...
Gerai, vaikučiai, nusiplaukite rankas. Jie tuoj bus čia.
Kodėl mūsų kieme ganosi prakeiktas arklys?
Labas, Vili. Tai kaip gyveni?
Tas žirgas, Briedis, tiesą sakant, yra mano.
Galvojau, gal padovanoti jį tavo berniukui, Čarlzui.
Ką jis čia daro?
Jis ėmė ir pasirodė prieš porą dienų. Gal paklausk jo pats?
- Jie čia. Jie čia. - Tavo tėvas atvyko.
O ką jis čia daro?
Juk sakiau. Jis atvyko į pietus tavo tėvų garbei.
Ne. Tiesa sakant, paskutiniu metu man nesakei daugybės dalykų.
Labas, seneli.
Labas, sesele Viola.
Labas, tėti. Kaip laikaisi?
Kaip jūs gyvenate?
Tėti.
Oi. Malonu tave matyti.
Vakarienė beveik paruošta. Tėti, jūs turbūt mirštate badu.
- Kur Džo? - O kas toks Džo?
Jis visą dieną kalba, kaip žais bridžą su savo draugu Džo.
Bridžą? Kaip jis gali žaisti bridžą, jei jis taip sunkiai serga?
Ar Džo tavo įsivaizduojamas draugas?
Namuose nerūkoma.
Ir ką?
Ta šeima tikra katastrofa.
Tikra tiesa.
Sakau tai jau metų metais.
Ei, tik padaryk man paslaugą, berniuk.
Nesakyk jiems, kad kalbu angliškai.
Supratau tave.
Ačiū.
Ir kaip visus susodinti?
Reikėjo padaryti vardines korteles.
Džordžai, nenorite sėsti štai čia?
Aš čia nesėdėsiu.
- Liaukitės, pone Hendersonai. - Kur Džo?
Esu tikra, Džo pasirodys bet kurią minutę. O dabar prisėskite.
Viola, nenorite sėsti čia?
O, kaip malonu.
Čarlzai, gal pagaliau atsisėsi, prašau? Ačiū.
Sveika atvykusi į šeimą.
Noriu pasiūlyti tostą
už du žmones, kurie yra šio mūsų susibūrimo priežastis,
- Džordžą ir Margaretą. - Pritariu.
O aš manau, kad turėtume padėkoti tau, Kete.
Turiu pasakyti, kad tai labai didžiadvasiška
surengti šiuos pietus mūsų tėvų garbei...
Po velnių. Ko tu čia apskritai pasirodei?
Mama liepė atvažiuoti, dar kai buvau Tenesyje.
Pakartok prašau?
Kalbant atvirai, ji norėjo, kad atvažiuočiau čia
ir susitaikyčiau su jumis.
Susipažinčiau su Čarlzu ir Greise, pamatyčiau tėtį.
Ji davė man visą sąrašą reikalų,
tad šokau ant žirgo ir štai aš čia.
Kad susitaikyčiau su jumis.
Atleiskite man, bet tai... Aš nesirengiu to...
Ei, ei. Viljamai, sėsk. Sėsk.
Pone Hendersonai, gal paskaitykite iš ponios Henderson žurnalo?
Aš pažymėjau puslapį.
Nagi, pirmyn.
Paskaitykite, ką parašė žmona.
Viskas gerai.
"Nuostabios gėlės
šiandien atkeliavo į namus
nuo Viljamo ir Ketrinos.
Jie išties tokia puiki pora.
Viljamas kartą man pasakė,
jog žinojo, kad Ketrina yra toji vienintelė,
kai Skotas ją pirmą kartą parsivedė namo.
Motinai tai labai sudėtinga,
kai abu jos sūnūs įsimylėję tą pačią moterį.
Aš galvoju
apie Skotą
visą laiką.
Aš labiausiai svajoju,
kad Viljamas ir Skotas susitaikytų
bei vėl būtų tikri broliai.
Ir mylėtų vienas kitą.
Skotas man taip primena
jo tėvą.
Aš tikiuosi,
kad jie spės susitaikyti,
kol mūsų Džordžas vis dar yra
Džordžas."
Skotai?
Aš tuoj grįšiu.
Jis pasirengęs.
Tėti, tėti!
Čarlzai.
Kvieskite greitąją! Ketrina, kviesk greitąją!
Skotai. Skotai. Skotai. Tu mane girdi?
Skotai. Jėzau. Greičiau!
Skotai. Nagi, Skotai.
- Pone Hendersonai? - Taip.
Gal galėčiau su jumis minutėlę pasikalbėti, prašau?
Kas nutiko? Ar jam viskas gerai?
- Būklė stabili, bet jam trečio lygio koma. - Ką tai reiškia?
Tai buvo perdozavimas? Jis jau yra piktnaudžiavęs narkotikais.
Ar jūsų brolis niekada nesakė,
kad Tenesyje jam yra gydoma glioblastoma?
Tai tokia smegenų naviko forma.
Palaukite. Ką?
Jį rado prieš metus atliekant įprastinį magnetinį rezonansą.
Auglys sukelia įvairių simptomų.
Nuo intensyvios migrenos iki haliucinacijų.
Tai stebėtina, kad jis taip ilgai ištempė.
Jį dabar veš į onkologinį, kad padarytų rentgeną.
Jūs greičiausiai galėsite jį pamatyti rytoj.
Brangūs atminimai,
kaip jie užsibūna.
Brangūs atminimai
Užplūsta mano sielą.
Vidurnakčio
tyloje
iškyla brangūs šventi paveikslai.
Brangusis tėve,
mylinti motina,
skriskit per vienišus metus.
ŠEŠTADIENIS
Labas.
- Ar jis turi vardą? - Briedis.
Briedis.
Tai gražus žirgas.
Ar jūs su mama norite išsiskirti?
Ei, kodėl taip sugalvojai?
Mama nuolat užimta.
Tu visada dirbi iki vėlumos arba išvažiuoji iš miesto
Paparastai tai reiškia, kad čia yra įsivėlusi ir trečioji šalis.
Na, galbūt,
galbūt aš šiek tiek užsimiršau.
Žinai, ką mes padarysime?
Tu ir aš?
Pastatysime Briedžiui puikią arklidę, kad jis ten galėtų gyventi, gerai?
Ką tu manai?
"Penkias dienas pliaupė lietus,
kol pagaliau sušvito saulė.
Džordžas ir aš vakar pietavome su Ketrina ir Viljamu
bei mažuoju Čarlzu.
Jie pranešė nuostabias naujienas.
Aš vėl būsiu močiutė.
Pamenu tą dieną,
kai Ketrina pasakė, jog laukiasi Čarlzo.
Tai mūsų šeimai atnešė taip daug džiaugsmo.
Mes išmetėme pro langus visus kalendorius.
Nepaisydami to, jog
nuo tada, kai Ketrina išsiskyrė su Skotu
bei pradėjo susitikinėti su Viljamu,
praėjo vos kelios savaitės.
Ketrina buvo mano antrojo sūnaus pirmoji meilė
ir tikroji meilė mano pirmojo sūnaus.
Čarlzas gimė praėjus
devyniems mėnesiams nuo tada, kai išvyko Skotas.
Mūsų šeima apie tai niekada nekalba.
Jei nesakai to garsiai,
vadinasi, tai netiesa."
Labas, atleisk, aš ką tik gavau tavo žinutę. Viskas gerai?
Taip, viskas gerai.
Jis su vaikais ir Viola poilsio kambaryje.
Gerai.
Ar tai vienas iš mamos žurnalų?
Ji taip gražiai aprašo mūsų istorijas.
Čia atrodo, jog mes visi tokie artimi.
Taip.
Rytoj Skotui darys dar vieną tomografiją,
aš paprašiau, kad Endis paskambintų vienam specialistui Hiustone ir...
Jis atsiuntė man lėktuvo bilietą.
Jis atėjo iškart po to, kai mes vienas kitam ištarėme "aš myliu tave"
pirmąjį kartą.
Tarsi jis būtų žinojęs ar pajutęs,
kad aš pradėjau gyventi toliau, be jo.
Aš niekada tau nesakiau,
nes jis pavėlavo.
Aš buvau ten, kur ir norėjau būti.
Einu pažiūrėti, kaip ten vaikai.
Palauk minutėlę.
Aš pasiilgau tavęs.
Aš myliu tave.
Aš irgi tave myliu.
Iš tavo tėčio švarko kyšojo etiketės.
Klausyk, tai juk buvo pimasis mūsų pasimatymas.
Aš taip jaudinausi, jog buvau visiškai sutrikęs.
Nors tenorėjau tiesiog būti su tavimi namie.
Taip.
Aš tenoriu, kad mes vėl būtume "mes".
- Supranti? - Aš irgi.
PIRMADIENIS
Aš nežinau, kaip žmogus turi elgtis,
kai miršta tas, kurį jis myli.
Turbūt kiekvienas reaguoja skirtingai.
Man labai pasisekė, jog pažinojau dėdę Skotą
visas keturias dienas.
Ir štai kaip aš jį apibūdinčiau
trimis eilutėmis.
Jis buvo ugniapilvė varlė,
kuri nepabijojo ir tapo princu visai dienai.
Tekstą vertė Linufka, filmą išleido Seeders.lt leidėjų komanda